TOTUL DESPRE SCHMIDT
Vreau să-ți spun că, sper că, luându-ți locul,
voi putea să te și înlocuiesc.
Dacă mă uit la oamenii din jur și dacă îi întreb ce gândesc despre tine,
cred că va fi destul de greu.
După cum știți, m-am mutat de curând din Des Moines,
împreună cu soția mea, Patty și cu Kimberly, fetița noastră de 14 luni.
Ne-ați făcut să ne simțim foarte bine.
Warren, vreau să-ți spun că ești oricând binevenit la birou.
După cum am mai vorbit în ultimele săptămâni,
s-ar putea să am câteva întrebări despre diferitele noastre produse,
cum ar fi polița de viață pe care o lansăm luna viitoare.
Și...
În sănătatea ta, Warren.
Warren,
ce zici de tinereii ăștia care ne iau locul?
Parcă ar fi o conspirație.
Îl cunosc pe Warren
de mai mult timp decât au trăit mulți de aici.
Suntem prieteni de mult.
De mult!
De pe vremea cailor, la Woodmen.
Dar asta e o poveste veche.
Eu știu câte ceva despre pensionare.
Vreau să-ți spun și ție, Warren,
ca să te audă tinerii de aici.
Toate cadourile de acolo
nu înseamnă nimic.
Nici cina asta nu înseamnă nimic.
Și nici pensia de la asigurările sociale nu înseamnă nimic.
Nimic din chestiile astea superficiale nu înseamnă nimic.
Ceea ce înseamnă ceva...
Ceea ce contează cu adevărat, Warren,
e să știi că ți-ai dedicat viața unui lucru important.
Ai fost productiv și ai lucrat pentru o companie bună.
Una din cele mai bune firme de asigurări din țara asta.
Ai crescut o familie.
Ți-ai construit o casă, ai fost respectat de comunitate.
Ai avut prietenii minunate și de durată.
Dacă, la sfârșitul carierei sale, un om poate privi în urmă și poate spune:
"Am reușit. Am făcut ce trebuia..."
se poate retrage în glorie și se poate bucura de bogății
mult mai importante decât cele materiale.
Așa că tinerii de aici
pot spune că au în față un om foarte bogat.
Te iubesc, prietene.
Mă întorc imediat.
Bună seara.
- O votcă, vă rog. - Imediat.
Alo?
Bună, dragă.
Da, acum. Tocmai am intrat pe ușă.
Da. Stai puțin.
Warren. Vino la telefon. E Jeannie.
Jeannie? Ce faci?
A fost bine. Drăguț...
Știu, dar nu te mai gândi la asta. Ai altele mai bune de făcut.
Știu, dar o să ne vedem în curând.
Poftim?
Dacă am primit halatul, da. A fost foarte frumos.
Te-ai întrecut pe tine.
De la tine și Randall. Am înțeles.
Vă mulțumesc.
O să-mi prindă bine acum.
Sigur.
Bine.
Da. Pa.
I-ai mulțumit lui Randall?
- Da. - Ce-a spus?
I-am spus lui Jeannie.
Nu i-a mulțumit personal?
- Nu. - De ce?
N-a venit la telefon.
De ce?
Nu știu. N-a venit la telefon.
Trebuia să-l chemi tu. Fă și tu un efort.
O să-ți fie ginere și tu nici nu-l cunoști.
Îl cunosc bine.
Fii și tu mai bucuros.
Are noroc că l-a găsit.
Da...
Nici tata nu era prea bucuros de tine, la început.
Da.
Încotro, domnule?
Cred că ai nevoie de mașină.
Da.
Surpriză!
M-am gândit că ar fi drăguț să mâncăm aici.
Să vedem cum e.
Bine.
Nu e frumos?
Ne facem o idee generală.
O să ne distrăm de minune în ea.
Da...
Pentru un nou început.
...Angela Lansbury pentru Childreach.
Avem nevoie de oameni dispuși să ne ajute.
În lume, în majoritatea țărilor sărace,
există o organizație minunată, pe nume Childreach,
care schimbă viețile copiilor ca aceștia.
Pentru doar 22 de dolari pe lună sau 72 de cenți pe zi,
puteți deveni sponsor Childreach.
Nu numai că veți schimba viața unui copil nevoiaș,
dar veți ajuta și familia și comunitatea acelui copil.
Gândiți-vă! Cu 22 de dolari pe lună,
o fetiță ca aceasta nu va simți agonia dizenteriei din cauza apei.
Un copil ca el va putea merge la școală ca să învețe.
Mă bucur că v-ați uitat.
Dar acum ce veți face?
Mila și vina nu vă ajută. Răspunsul e Childreach.
Pentru un copil, o familie, sau o comunitate nevoiașă.
Mă bucur că te bucuri.
Da.
Nu. Acum mă lingușești.
Nu sunt singurul răspunzător pentru asta.
Nu. Am folosit un calculator.
Ăsta e motto-ul meu.
Bine. Pa.
Salut!
Ce mai faci?
Bine. Tu ce faci?
Binișor.
Văd că te-ai mutat.
Da.
Cu ce ocazie pe la noi?
Eram prin zonă.
M-am gândit să trec pe aici, să văd în ce belele te-ai băgat.
Sunt ocupat.
Voiam să mă asigur că nu mai ai întrebări
legate de asigurarea pentru decesul în adolescență, la care lucram eu.
Știu că par dure, la început.
Nu. Am prins ideea.
Ai făcut o treabă foarte bună când mi-ai predat totul.
Super! Totul merge ca pe roate.
Mă preocupă unele chestiuni despre care ți-am mai spus.
Nu-mi ies din minte.
Nu.
Diploma aia de la Drake trebuie să însemne ceva.
Da...
Dacă apare ceva important, Warren, te sun imediat. Să fii sigur.
Bine.
Trebuie să ajung la o ședință.
Vrei să coborâm împreună?
Da, sigur.
Bine. Mă bucur că te-am revăzut. Arăți foarte bine.
- Mulțumesc. - Faci gimnastică?
Bună!
Cum a fost la birou?
Bine. Mă bucur că am trecut pe acolo.
I-am ajutat cu niște probleme.
Minunat!
Dragă Ndugu...
Numele meu e Warren R. Schmidt
și sunt noul tău părinte adoptiv.
Să vedem... Informații personale.
Bine.
Locuiesc în Omaha, Nebraska.
Fratele meu, Harry locuiește în Roanoke, Virginia,
cu soția lui, Estelle.
Harry și-a pierdut un picior acum doi ani, din cauza diabetului.
Am 66 de ani și tocmai m-am pensionat.
Am fost vicepreședinte adjunct și statistician la Woodmen of the World.
Drăcia dracului, dacă nu m-ar fi înlocuit cu un puști...
Bine, poate că mai știe câte ceva și poate introduce date în computer.
Dar sunt absolut sigur că habar nu are despre evaluarea riscurilor
sau despre cum se conduce un departament! Tupeistul dracului!
Mă rog...
Cred că 66 de ani înseamnă mult pentru un copil, ca tine.
Adevărul e că și mie mi se pare mult.
Când mă uit în oglindă și văd ridurile din jurul ochilor,
pielea care îmi atârnă pe gât, părul din urechi și venele de pe glezne...
Nu-mi vine să cred că sunt eu.
Când eram mic, mă gândeam că sunt special,
că destinul a decis să fiu un om mare.
Nu ca Henry Ford sau Walt Disney, dar cineva semi-important.
Mi-am luat diploma în Afaceri și Statistică
și mă gândeam că îmi voi deschide o firmă,
care să devină apoi o corporație mare.
Mă gândeam că va ajunge publică. Poate chiar să intre în Fortune 500.
Eu aș fi fost unul din cei despre care citești în ziare.
Dar n-a mers chiar așa.
Aveam o slujbă bună la Woodmen
și o familie de întreținut.
Nu puteam risca siguranța lor.
Helen, adică soția mea,
nu mi-ar fi permis.
Mă vei întreba ce e cu familia mea.
Ce e cu soția și fiica mea?
Nu-mi oferă mândria și satisfacția de care am nevoie?
Sunt căsătorit cu Helen de 42 de ani.
În ultima vreme, mă întreb în fiecare noapte:
"Cine e bătrâna asta care locuiește în casa mea?"
De ce mă irită tot ce face?
Cum își scoate cheile din geantă cu mult înainte de a ajunge la mașină.
Sau cum cheltuiește banii aiurea pe colecțiile ei ridicole.
Sau cum aruncă mâncare bună pentru că a trecut data expirării.
Și obsesia ei...
Obsesia ei cu restaurantele noi.
Bufet marin. Hai duminică acolo.
Sau cum mă întrerupe, când vreau să vorbesc.
I-a luat mai întâi pe cei care au venit după noi.
- Ideea e că... - Nu m-ar deranja.
Și nu-mi place cum se așază. Și cum miroase.
De mulți ani insistă să stau jos când urinez.
Când i-am promis că voi ridica colacul, voi șterge marginea
și voi lăsa colacul la loc, n-a fost mulțumită. Nu!
Mai e și Jeannie.
E singurul nostru copil. Sunt sigur că te-ar plăcea.
Îi plac limbile, culturile străine și chestiile astea.
O rupea destul de bine în germană.
O să fie mereu fetița mea.
Acum stă în Denver, așa că n-o vedem prea des.
Sigur, vorbim la telefon o dată la două săptămâni
și mai vine în vizită, de sărbători, dar nu destul de des pe cât am vrea.
Are un post important la o firmă de computere,
așa că îi e greu să plece.
S-a logodit de curând.
Cred că, de acum, o vom vedea și mai rar.
Pe băiat îl cheamă Randall Hertzel.
E agent de vânzări, sau așa ceva.
Poate că Jeannie nu mai e tocmai tânără,
dar eu tot cred că putea mai mult.
După părerea mea, tipul ăsta nu e bun de nimic.
Nu pentru fata mea!
Mă opresc aici și pun scrisoarea la poștă.
Eu am tot vorbit despre mine,
în timp ce tu vrei să încasezi cecul ăla și să-ți iei ceva de mâncare.
Ai grijă de tine și succes în tot ceea ce faci.
Cu drag, Warren Schmidt.
Draga mea!
Mă duc să trimit o scrisoare. Vrei ceva?
Nu. Să nu pierzi vremea.
Cu ce vă pot servi?
Vreau un Blizzard cu înghețată de vanilie.
Ce mai vreți în el?
Vreau niște Reese's Pieces și Cookie Dough.
- Ce mărime? - Medie.
Bine.
Helen?
Helen!
Ce ai?
Helen?
Trezește-te, draga mea!
Draga mea! Helen!
Doamne!
Warren, înainte să trecem mai departe,
vreau să discutăm despre cheltuieli.
Am împărțit toate serviciile pe mai multe categorii.
Serviciile de îmbălsămare și alte pregătiri ale corpului,
se ridică la un total de 1.550 de dolari.
Pentru folosirea sediului, a echipamentului și a oamenilor,
pentru vizite și serviciile funerare...
În plus, avem și cheltuielile de la cimitir, care însumează 1.500...
Apoi mai este sicriul...
Cheltuielile se ridică la 2.700 de dolari.
În final, pentru folosirea automobilului
și a șoferului, încă 430.
Ai întrebări?
Dacă sunt eu șofer?
Vreau să vorbim despre furie.
Furia e normală.
Pe Dumnezeu nu-l deranjează dacă suntem furioși.
Helen ne va lipsi. Era o femeie minunată.
Dulce, primitoare... O femeie minunată.
Știu.
Ne rugăm pentru tine, Warren. Dacă ai nevoie de ceva, sună-ne.
Bine.
- Serios! - Da.
Nu-mi vine să cred, Warren. Nu pot să cred.
Știu, Ray.
Era...
Era prea tânără.
Era...
Știu, Ray.
Mulțumesc. Ești un prieten bun, Ray.
Ai grijă de tine, Warren.
Și tu, Ray. Mulțumesc pentru tot.
Mai vorbim.
Au fost drăguți că au adus atâta mâncare.
Atâta mâncare...
O să-mi rămână multă...
Tată...
Știu, Jeannie.
A fost o femeie specială.
O să-mi lipsească mult.
Deja îmi lipsește.
Tuturor ne lipsește.
Să bem pentru ea.
Pentru Helen.
Nu mai e nimeni ca ea.
Helen, te iubim! Ne e dor de tine! Așa va fi mereu.
Ce faci? Te simți bine?
Da.
Sigur?
Da.
Cred că îți e greu.
Îmi amintesc când a murit mătușa mea.
Era incredibil! Era 4 iulie...
N-o să uit niciodată.
Warren, știu că nu e momentul să vorbim despre asta,
dar, înainte de a pleca, dacă vrei să te gândești puțin la altceva,
vreau să vorbim ceva important.
Ce anume?
O investiție. E foarte interesantă.
Vreau să intri alături de mine.
Nu e un joc piramidal.
Mulți oameni cred că e un joc piramidal, dar nu este.
E absolut sigur că îți vei putea dubla banii, poate chiar tripla.
Și asta din primul an.
Ideea e că nu vreau să vând saltele cu apă toată viața.
Am planuri.
Nu prea am apucat să stăm de vorbă,
dar mă pricep la afaceri și am fost la multe seminarii...
- Maioneză sau muștar? - Îmi plac amândouă.
N-o prăji prea tare. Nu-mi place prea prăjită.
Și dă-mi niște chipsuri cu sos de friptură.
Nu cele simple. Ălea sunt ale mamei.
Cele cu sos de friptură sunt ale mele.
Pe cele simple le puteți lua voi.
O să se strice. Eu nu mănânc.
Poate mâncați în avion.
Bine.
Mă bucur să te văd.
Păcat că trebuie să pleci așa de repede.
Nu mai poți sta câteva zile?
Nu poți vorbi la serviciu? Te-ar înțelege.
Cine o să aibă grijă de mine?
Uite sandvișul tău.
Minunat!
Tată, trebuie să te înveți să-ți porți singur de grijă.
Știu.
S-ar putea să trebuiască să angajezi o femeie.
O femeie?
Nu e nevoie. N-am nevoie de cheltuieli în plus.
Măcar câteva săptămâni, până îți revii.
De asta te-am rugat să rămâi tu, să mă ajuți.
Tată, ți-am mai spus.
Nu pot.
Am prea multe pe cap.
Chiar dacă mi-ar mai da concediu,
am nunta.
Numai asta îmi ocupă tot timpul.
Că tot ai adus vorba,
cred că ar trebui s-o amânați.
Să amânăm nunta?
Nu se poate. Am stabilit totul.
Voiam să spun că ar fi bine să profiți de ocazie
și să te mai gândești.
Toată lumea a răspuns la invitații.
Vor înțelege.
Din respect pentru mama ta.
Ea ar fi fost de acord.
Mama n-ar fi vrut să schimbăm nimic.
Jeannie, ideea e că am vorbit serios cu mama ta, de multe ori.
Ce-a spus?
Că te iubește și că vrea să fii fericită.
Poate că Randall...
Voia să fie sigură că nu vei regreta.
Ar trebui să te mai gândești puțin.
Ea ne-a ajutat să alegem data.
Vorbeam aproape zilnic cu ea, la telefon.
Făceam planuri, comenzi...
Nu știu despre ce vorbești.
Mama n-ar fi vrut să schimbăm nimic.
Bine. Cum vrei.
Voi două știți mai bine.
Bun sandvișul.
Tată?
De ce ai luat un sicriu atât de ieftin?
Poftim?
Mi-am dat seama că l-ai luat pe cel mai ieftin.
Toată lumea a văzut.
Nu e adevărat.
În nici un caz n-am ales cel mai ieftin sicriu, așa cum spui tu.
Mi-au arătat unul, mult mai ieftin, pe care l-am refuzat.
Adică, o cutie?
Nu mai știu cum era.
Toată viața te-a servit.
Nu puteai s-o răsfeți măcar o dată?
Ce tot spui?
Dar rulota de afară? E foarte scumpă.
N-am vrut s-o iau, dar am luat-o. A fost ideea ei.
Mi-a spus că a plătit jumătate.
Și-a vândut din acțiuni, ca să o puteți lua.
A fost alegerea ei.
Eu am vrut să luăm un Mini Winni. Ea a vrut un Adventurer.
Ea a vrut să exagerăm.
Ce era să fac? Să mă opun? Erau banii ei!
Nu poți da vina pe mine pentru asta.
În nici un caz!
Jeannie!
Aici, Randall.
- Unde? - Aici!
Aici erai.
Mai avem 30 de minute. Fă-ți bagajele.
Randall, i-ai spus tatei de cartea aia?
Da... Uitasem.
Warren, ai citit "Când oamenilor buni li se întâmplă lucruri rele"?
- Nu. - E foarte bună.
M-a ajutat mult, când a murit mătușa mea. S-o citești.
Când ajungem la Denver, ți-o trimit eu.
Și caietul practic. Am făcut majoritatea exercițiilor,
dar îți poți scrie răspunsurile lângă ale mele.
La revedere, Randall.
O să ne rugăm pentru tine.
Și te sun în legătură cu chestia aia, bine?
Bine. Mulțumesc.
Jeannie...
Ai grijă de tine, tată.
E bună.
O să fie o poză minunată.
Foarte frumos.
Am prins și avionul pe fundal.
- Pa, tată. - La revedere, Jeannie.
Vorbim peste câteva săptămâni, bine?
Bine.
Pa, Warren. Ai grijă de tine!
Dragă Ndugu.
Sper că stai jos, pentru că am niște vești proaste.
De când ți-am scris ultima oară,
soția mea, Helen, mama ta adoptivă,
a murit din cauza unui cheag de sânge pe creier.
Înmormântarea a fost frumoasă și bine pusă la punct.
Jeannie a venit de la Denver cu prietenul ei.
Au venit oameni tocmai din Des Moines și Wichita.
A fost foarte frumos din partea lor.
Păcat că n-ai fost și tu.
Acum, când totul s-a terminat și s-a risipit fumul,
am rămas doar eu cu gândurile mele, în casa asta mare și veche.
Cred că ți-am mai spus și în cealaltă scrisoare
că am fost statistician la compania de asigurări Woodmen of the World.
Dacă știu vârsta, rasa, profesia, locuința,
starea civilă și antecedentele medicale ale cuiva,
pot calcula cu destulă exactitate
cât va trăi acel om.
În cazul meu, acum că a murit soția mea,
sunt 73% șanse să mor în 9 ani.
Asta dacă nu mă recăsătoresc.
Tot ce știu
e că trebuie să profit de timpul care mi-a rămas.
Viața e scurtă, Ndugu
și nu-mi pot permite să mai pierd nici o clipă.
Două săptămâni mai târziu
...dacă ești cu persoana potrivită.
Te iubesc mult.
Și eu.
Îmi place că pot spune asta.
Nu vreau să te păcălesc.
Mi-a fost destul de greu să mă obișnuiesc fără Helen.
Dar cred că ai fi mândru de mine.
Da, casa are o nouă conducere,
dar n-ai observa nici o diferență.
Sigur, uneori mai uit câte ceva
sau mai sar peste o masă sau două,
dar nu cred că ar trebui să discut asta cu cineva în starea ta.
Helen n-ar vrea să stau și să-mi plâng de milă.
În nici un caz. Mi-ar spune să îmi revin sau să plec.
Încerc să ies cât mai mult.
Sunt activ. Fac chestiile obișnuite.
E foarte important, când ai de-a face cu schimbări majore.
Sigur, nu sunt un bucătar bun, ca Helen,
dar mai știu câte ceva, de pe vremea când eram burlac.
E destul de greu să ții o casă.
Cred că, până la urmă, o să vând casa
și o să mă mut într-un apartament. E mai ieftin.
Pentru moment, mă descurc de minune.
Mi-am dat seama că în ultima mea scrisoare
am vorbit urât despre soția mea.
Trebuie să înțelegi.
Eram supărat din cauza pensionării.
N-o să te mint, Ndugu.
Au fost câteva săptămâni grele.
Am avut momente de disperare.
Îmi e dor de ea.
Îmi e dor de Helen.
Cred că n-am știut cât de norocos eram cu o soție ca ea,
până când am pierdut-o.
Să nu uiți asta, tinere.
Trebuie să fii fericit cu ceea ce ai,
câtă vreme îl mai ai.
Doamne! M-ai speriat. Ce cauți aici?
M-am gândit că le vrei înapoi.
Doamne!
A fost acum mult timp! Au trecut 25 sau 30 de ani...
Doamne!
Nu credeam că... Le-a păstrat? Nu pot să cred că le-a păstrat!
Doamne!
Stai! Nu mai da în mine!
Hai să vorbim!
Erai prietenul meu!
A fost o greșeală!
Tu erai în San Francisco... Ne-am încins.
Am întrecut măsura. Asta e tot.
Îmi pare rău.
Ați sunat la Moondog Electronics. Dacă știți interiorul...
Distribuția, Jeannie.
Jeanine? Sunt tata. Ce mai faci?
Sunt foarte ocupată, tată. Ce faci?
Am o surpriză pentru tine.
- Ghici! - Ce?
Am plecat!
Vin spre tine.
Sunt lângă Grand Island.
Tată, ce tot spui?
Jeannie.
M-am gândit la multe. La cât de mult te iubesc
și cât de puțin am stat împreună.
Mi-am dat seama că nu mai am ce căuta în Omaha,
când tu ești acolo, iar eu pot sta cu tine.
Ar trebui să stăm împreună.
Stai. Vii acum?
Dacă vin direct la tine, ajung până la cină.
Tată, nu prea cred. Nu e o idee bună.
Sigur că e!
Nu-mi spune că n-ai nevoie de ajutor cu pregătirile pentru nuntă.
O să te ajut eu.
Eu, Roberta și Jill am rezolvat aproape toată treaba.
Pune polistiren. E prea mare.
E o ofertă frumoasă, dar să ne ținem de plan.
Vii încoace cu câteva zile înaintea căsătoriei.
Bănuiesc că n-o să te superi dacă îți mai trimit cecuri.
Tată, n-am timp de asta.
Sună-mă când ajung acasă, bine?
Bine.
- Pa, Jeannie. - Pa, tată.
Dragă Ndugu.
Ce mai faci? Eu fac bine.
Acum o săptămână, m-am hotărât să plec puțin,
înainte de nunta lui Jeannie, din Denver.
Jeannie m-a implorat să vin mai devreme și s-o ajut cu pregătirile,
dar i-am spus că vreau să stau puțin singur.
Am hotărât să vizitez locuri în care n-am mai fost de mult.
S-au întâmplat atâtea lucruri în viața mea de care nu-mi mai amintesc.
Părți întregi din viața mea care au dispărut pur și simplu.
Poți spune că am încercat să dau la o parte niște pânze de păianjen.
Prima mea oprire a fost la Holdrege, Nebraska.
M-am gândit că ar fi frumos să vizitez casa în care m-am născut.
În aprilie se fac 67 de ani.
Ne-am mutat din Holdrege când eram de vârsta ta.
M-am întrebat deseori cum arată vechea noastră casă.
Ciudat, n-am uitat adresa.
Locust Avenue, numărul 12.
Da. Locust Avenue, numărul 12.
Vă pot ajuta cu ceva?
Nu, mulțumesc. Mă uit în jur.
Aici am stat.
În magazin?
Da. Casa copilăriei mele era exact în locul ăsta.
De fapt, dormitorul ar fi fost chiar acolo.
Livingul, acolo și sufrageria...
A fost acum mult timp.
Înainte să te naști tu.
Warren!
Bună, mamă!
Mami te iubește, Warren.
N-o să-ți vină să crezi...
Aveam un leagăn făcut dintr-un cauciuc, aici.
S-au schimbat multe de când n-am mai fost acolo,
dar a fost frumos să fiu din nou acasă.
Foarte frumos.
Următoarea oprire, Lawrence, Kansas,
unde am vizitat fosta mea Alma mater, K.U.
Nu mai fusesem de multă vreme pe acolo.
Acum era un moment bun.
Am reușit să vorbesc cu niște băieți
de la fosta mea fraternitate, Beta Sigma Epsilon.
De acolo, motto-ul companiei:
"Un Woodman deschide drumul."
Ndugu, îți recomand din inimă să intri într-o fraternitate.
După atâtea amintiri depănate,
a sosit momentul să fac pe turistul.
M-am întors în Nebraska și m-am oprit
la Muzeul de Istorie din Broken Bow,
să văd minunata colecție de vârfuri de săgeți.
Mai târziu,
am întâlnit un indian adevărat.
Un american nativ, așa cum li se spune acum.
Am discutat despre istoria locurilor acelora.
Mi-a deschis ochii.
Oamenii ăia au fost păcăliți!
Următoarea oprire, casa lui Buffalo Bill Cody, din North Platte.
Ce om remarcabil!
Poți citi despre el în fluturașul pe care ți l-am trimis.
Opresc mașina oriunde vreau, ca să mă întind, să admir un peisaj,
sau să caut antichități.
Acum câteva zile, într-un magazin de antichități din Cozad,
am găsit o colecție rară de păpuși Hummel.
Nu mi-am dat seama până acum cât de bine sunt făcute.
Fiecare are un certificat de autentificare.
Lui Helen îi plăceau păpușile Hummel.
Ahoe!
Da?
Am zis "ahoe."
Ahoe și ție.
John Rusk, din Eau Claire, Wisconsin.
Warren Schmidt, din Omaha.
Sper că nu te deranjez, dar am observat că ai un Adventurer nou.
- Da. - De 10 metri?
Da.
Ce minunăție!
Da, sunt mulțumit de el.
Cer permisiunea să urc la bord, căpitane.
Poftim?
- Pot să mă uit înăuntru? - Sigur, intră.
Mulțumesc.
Mamă!
Uite ce de loc!
Chestiile extensibile sunt bune, nu?
Îți ții barca destul de curată, domnule.
Sunt plecat doar de o săptămână.
Glumești! E primul drum?
Da.
- Și mergi singur? - Da.
Doamne! Vino la noi, la cină. Trebuie să sărbătorim!
Vicki e o bucătăreasă bună.
Dacă ești liber, desigur.
Trebuie să-mi verific agenda.
Ahoe!
Vino încoace!
- Eu sunt Vicki Rusk. - Warren Schmidt.
John era încântat că te-a cunoscut.
Nu trebuia.
Miroase minunat.
- Sper că îți place tocana. - Da.
Uite-l!
- Ce mai faci? - Bine. Îți pot lua haina?
Sigur.
Gata...
- Arde ceva? - Poftim? Nu.
Am aprins câteva chibrituri.
Ne strângem în camera de zi?
- Vicki mai... Ai terminat? - Mai am puțin.
Warren ne-a adus bere.
Mulțumim, Warren.
Ia loc.
Bine.
Stai acolo.
Deci...
Ce faci în Eau Claire?
Eu și fratele meu avem un magazin de pantofi.
Famous Footwear.
Oamenii au întotdeauna nevoie de pantofi.
Vicki, e terapeut ocupațional.
Cu asta ne ocupăm noi.
Dar tu?
M-am ocupat de asigurări, dar m-am pensionat.
Băieți, cina e servită.
Pe ei i-am cunoscut în Kansas.
Ți-am spus de tipul cu picior de lemn.
Ne-au plăcut la nebunie.
Am stat un weekend întreg cu ei, în Kansas.
Ei sunt Roger, Denise și fetele lor.
Denise e cea mai mare?
Nu cea mijlocie. Stau în Delaware.
Drăgălășeniile asta sunt Katie și Sloan.
O fată pe nume "Sloan." N-am mai auzit așa ceva.
Nici noi.
Ai la tine poze cu fiica ta?
Nu am la mine.
N-ai nimic în portofel?
S-ar putea să am una cu George Washington.
Sau cu Abraham Lincoln.
Cine?
Ușurel!
Nu mai avem elixirul adevărului.
Mă duc să mai iau bere. Vă descurcați?
Da.
Abraham Lincoln.
- Vin imediat. - N-a fost rea, nu?
Îmi place.
"Cine?"
Uite ce cărucior le-am luat de Crăciun. Nu e frumos?
- Foarte. - Uite ce rochițe adorabile.
Astea sunt rochițele pentru botez.
Ce familie frumoasă aveți!
- Tu și John sunteți norocoși. - Așa e.
Warren.
Te superi dacă îți spun ceva?
Te rog.
Privești lucrurile destul de optimist,
având în vedere prin ce ai trecut, în ultima vreme.
Știu că de-abia ne-am cunoscut,
dar mă pricep bine la oameni.
Sentimentul pe care îl am când te privesc, în ciuda veseliei tale
și a optimismului tău...
Cred că ești un om trist.
E destul de greu să te adaptezi fără perechea ta.
E mai mult de atât.
Văd în tine ceva mai mult decât durere. Ceva mai adânc.
Ce anume?
Tocmai te-am cunoscut, dar...
Eu aș spune că e furie.
Furie și... Nu știu. Teamă...
Singurătate.
Sunt cam singur...
Știam eu.
- Îți pot spune ceva? - Te ascult.
Te cunosc doar de o oră.
Totuși, simt că mă înțelegi mai bine decât soția mea, Helen.
Chiar și după 42 de ani de căsnicie.
42 de ani...
Dacă aș fi cunoscut pe cineva ca tine...
Ce trist ești!
Cât de trist ești!
Lasă-mă în pace! Ești nebun?
Doamne, ce te-a apucat?
Nu știu ce e în capul tău, dar ar fi mai bine să pleci.
- Îmi pare rău. - Nu! Pleacă!
- Îmi pare rău! - Nu-mi pasă!
- N-am vrut să... - Pleacă!
Îmi dai haina?
Doamne!
Du-te!
Ray? Sunt Warren.
Știu că ne-am despărțit cam dur,
dar m-am gândit să te sun și să-ți spun că m-am gândit mult
și am privit în sufletul meu...
Voiam să-ți spun că sunt dispus să stăm de vorbă, pentru că...
Dacă vă convine mesajul, apăsați pe 1.
Ca să ascultați mesajul, apăsați pe 2.
Pentru a șterge și reînregistra mesajul, apăsați pe 3.
Pentru a continua înregistrarea...
Mesaj șters. După semnalul sonor, reînregistrați mesajul.
La sfârșitul mesajului, apăsați pe 1.
Helen?
Ce credeai tu despre mine?
În adâncul sufletului tău.
Eram cel cu care voiai să stai?
Eram?
Sau erai dezamăgită, dar prea drăguță ca să îmi arăți?
Te iert pentru Ray.
Te iert.
A fost acum mult timp.
Știu că n-am fost mereu cel mai bun.
Te-am dezamăgit.
Îmi pare rău, Helen.
Tu mă poți ierta?
Mă poți ierta?
Așadar, Ndugu,
trebuie să spun că a fost o călătorie minunată.
Azi-dimineață m-am trezit după o noapte petrecută în sălbăticie,
complet transformat.
Sunt un alt om.
Pentru prima oară, după mulți ani, mă simt eliberat.
Știu ce vreau,
știu ce am de făcut și nimic nu mă va opri.
Între timp, împreună cu cecul obișnuit,
îți mai trimit niște bani, săi cheltuiești cum vrei tu.
Cu drag, Warren Schmidt.
Warren, mă bucur să te revăd.
- Sper că nu deranjez. - Deloc!
M-am bucurat când ai sunat și mi-ai spus că ai ajuns în oraș.
Pun rămășag că drumul ăsta ți-a prins foarte bine, după cât ai suferit.
?i-am trimis o vedere. Ai primit-o?
Da. Minunată. Mulțumesc.
Am vrut să-ți transmit personal.
Îmi pare rău pentru Helen.
Am cunoscut-o doar atunci,
dar am vorbit de multe ori la telefon, după logodnă.
Era o femeie minunată!
O ființă minunată!
Mulțumesc.
Vrei să bei ceva? Cred că ai vrea un cocktail.
Nu, mulțumesc. Aștept să vină copiii.
Eu beau un Manhattan.
Ce mai contează? Fă două.
Bine.
E mai bine.
Săptămâna asta a fost de coșmar.
Singurul lucru pentru care Helen e norocoasă,
și ăsta e singurul lucru, este că n-a trebuit să treacă prin săptămâna asta.
Florile, rochia, rudele, agenția de turism,
motelurile, domnișoarele de onoare, cavalerii de onoare, rochiile.
Știi cât de mulți oameni n-au confirmat invitația?
Warren, nu se mai termină!
Apropo, avem nevoie de cecul acela, pentru biserică.
Jeannie ți-a spus ceva?
Era nevoie de el de ceva vreme. Chiar am avut probleme.
Roberta.
- Roberta? - Ce e?
Nu pot să-l fac să meargă. Cineva l-a stricat.
Scuză-mă puțin.
Ce dracu' te-a mai apucat?
Nu vezi că am destule pe cap?
De asta m-am oferit să te ajut. Vreau să te ajut.
Nu mă ajuți!
Ce vrei să fac?
Îl repar. Spune-mi cum vrei să fie. Nu sunt mediu!
Las-o baltă! Fac singură. Fac toată treaba singură!
- Ieși afară! - Nu sunt mediu!
Auzi ce îți spun? Afară!
Îmi pare rău.
L-ai cunoscut pe Larry data trecută.
Puțin.
E ca un băiețel.
De când am divorțat, crede că nu-mi poate atrage atenția
decât făcând scandal.
Îl înțeleg.
Îmi pare rău pentru el.
Primul meu soț era la fel.
S-a dovedit a fi un necioplit.
Randall știe cum să se poarte cu femeile.
Nu ți se pare extraordinar?
Știu că Jeannie e moartă după el.
Asta ajută, nu?
Când am făcut histerectomia,
băiatul nu a plecat nici o clipă de lângă mine.
Nici o clipă.
Lumea ridica din sprâncene,
pentru că l-am alăptat până la cinci ani.
Uite cum a ieșit!
Am crescut un băiat sensibil și devotat,
care este acum un bărbat sensibil și devotat.
Și e și drăguț, ca să zic așa.
Nu ești de acord?
Uite cine a venit!
Tată, ce mai faci?
Bine.
În sfârșit ai venit. Mă bucur.
Cum a fost drumul? Am fost puțin îngrijorată.
Minunat!
Am avut probleme cu traficul, azi, când am intrat în oraș.
Am luat-o pe 25 spre 70...
Nu m-a ajutat deloc.
Construiau ceva, sau a fost un accident...
Așa e în Denver.
Eu nu ies pe autostradă.
Data viitoare, ieși de pe 25 la Speer și faci stânga.
Te scoate pe First, care te duce până la Gaylord.
E bine de știut.
Randall, du-le în bucătărie.
Jeannie, vreau să discutăm ceva.
Sigur, tată.
Mai putem aștepta?
E foarte important.
Vreau să stăm puțin singuri.
Sigur. Poate după cină.
Randall...
Cum a ieșit cu investiția aia? Nu m-ai mai sunat.
Nu îi aminti.
Jocul ăla piramidal?
Nu era piramidă!
Tot ce știu e că am pierdut 800 de dolari!
Dacă ai mai fi rezistat puțin, ai fi văzut rezultatele.
Te-ai retras prea devreme.
Putem schimba subiectul?
N-ai găsit destui oameni buni, și mi-ai stricat și mie afacerea.
Nu te-ai chinuit să înțelegi cum funcționează sistemul.
Principii, proprietate, avere...
Ca tată al mirelui, vreau să îi urez bun-venit oaspetelui nostru.
Larry, știm cine ești și vei avea destule ocazii să toastezi.
Mâine, poimâine...
Mă lași să termin?
Nu putem mânca în liniște?
Bine. Mănâncă în liniște, dar eu vreau să spun ceva.
Voiam să spun că ne-am strâns aici, la această masă,
ca o adevărată familie, pentru prima oară.
În numele lui Saundra și al meu,
vreau să-i urez bun-venit lui Warren,
care a bătut o cale lungă pentru a ajunge aici.
Warren.
O iubim pe Jeannie foarte mult.
Vreau să mai spun cât de mândru sunt...
Larry, te faci de râs. Mă faci pe mine de râs, pe Saundra...
- Ba nu. - Saundra, te rog.
Am terminat.
Tu m-ai întrerupt, dar eu terminasem deja.
De ce trebuie să strici o seară plăcută?
De ce faci mereu așa?
- De ce ești atât de negativă? - Nu sunt negativă.
Dar tu vrei să atragi atenția.
"Nu sunt negativă." Ce e asta?
N-am făcut decât să-i urez bun-venit în familie.
Larry, ne simțim bineveniți. Îți mulțumim.
Bea-ți dracului laptele și ține-ți gura!
- Warren. - Larry.
Saundra, încântat de cunoștință.
- Mi-a făcut plăcere. - Mulțumesc.
Noapte bună.
- Jeannie? Vreau să vorbim. - Da, sigur.
Nu mai putem aștepta? Avem o zi grea mâine.
Nu mai pot.
Stați liniștiți. Eu pornesc mașina.
Noapte bună, War.
Ce e?
Faci o mare greșeală! Nu te mărita cu el!
Ce tot spui?
Am avut un vis. Părea foarte real.
Era mama ta, cu tine și cu mătușa Estelle.
Era o... Nu era o navă spațială.
Era un balon, o sferă...
Au venit niște făpturi ciudate, care voiau să te ia.
Știi ceva? Toți semănau cu Randall. Înțelegi?
Eu voiam să te salvez.
Tată, nu-i nimic.
Ai luat-o puțin razna. Mama nu mai e aici să te calmeze.
Nu e vorba de asta. Te implor să nu te măriți cu el.
Nu e bun de nimic. Nu e de nasul tău!
Nu te pot lăsa! Nu pot permite!
Uită-te la ei!
Te-a apucat brusc interesul de mine?
Acum ai păreri despre viața mea?
Ascultă-mă.
Poimâine mă mărit,
iar tu vei veni la nunta mea.
Vei sta acolo, te vei simți bine și mă vei sprijini.
Altfel, poți pleca de acum în Omaha.
Vino încoace!
Cu tine vorbesc, domnișoară!
Bună dimineața, somnorosule!
Warren, ce ai?
N-am nimic. Sunt puțin înțepenit.
Ceafa... N-am nimic.
Ai căzut din pat?
- Să te ajut. - Nu.
Stau mai bine pe suprafețe tari.
Nu știu... Pare cam ciudat să se întâmple tocmai azi.
Îmi pare rău, Jeannie.
O să-mi revin în câteva ore. Advil-ul își face efectul.
Am fost foarte ocupați în ultimele două săptămâni.
Tu erai în excursie, iar noi de-abia am reușit să facem față.
Acum ne lași baltă?
E de la pat.
Nu se poate!
E o saltea Aquarest Z9000. E cea mai bună!
Nu e de la pat.
Nu știu. Vreau ceva mai tare.
Bine. Ne descurcăm singuri.
Tată, unde e chitanța pe care ți-am dat-o?
Ce chitanță?
Pentru programele pe care trebuia să le iei de la tipărit?
- E acolo. - Unde?
Pe scaun, în haină.
Bine. Randall, du-te tu să le ei.
Nu pot. Trebuie să-i iau pe Brian și Dave de la aeroport.
Crezi că eu pot? N-am cum să fac totul!
Știu...
- Jeannie... - Lasă-mă!
Mă duc eu.
Mulțumesc, tată.
- Jeannie... - Du-te dracului!
Doamne!
Cui îi e foame?
Mi-e o foame de lup.
Nu vrei niște supă de pui cu tăiței?
Minunat!
Mi-ai lăsat ceva în oliță?
Da.
Jeannie ne-a spus de atacul de panică de aseară.
Ai dreptate. E o reacție naturală.
La început, am avut și eu rezerve.
După două căsnicii ratate, am învățat multe despre ce merge
și ce nu merge între doi oameni.
Îți spun sigur că ei nu au probleme.
Au o relație sănătoasă,
spiritual, emoțional și fizic.
Știi foarte bine că sunt prieteni buni,
dar știai că viața lor sexuală este perfectă?
Principalul motiv al eșecurilor mele a fost sexul.
Sunt o persoană sexuală.
N-am ce-i face. Așa sunt eu.
Chiar și când eram mică.
Am avut primul orgasm la șase ani, la balet.
Ideea e că mă excit foarte repede și ajung imediat la orgasm.
Eu și Jeannie avem multe în comun.
Clifford și Larry erau de treabă,
dar nu puteau să-mi facă față.
Mă rog...
Nu vreau să-ți spun tot ce mi-a povestit Jeannie,
dar te asigur că orice probleme ar avea,
se vor putea baza întotdeauna pe ce se întâmplă în pat,
ca să rămână împreună.
Mai vrei supă?
Nu. Cred că îmi ajunge.
Cum merge?
Perfect.
Încă două Advil-uri sunt suficiente.
Cred că ai nevoie de ceva mai puternic. Stai puțin.
Astea mi-au rămas de când am făcut histerectomia.
Sunt expirate, dar cred că încă sunt bune.
Ce e?
Percodan. Îți garantez că în jumătate de oră vei fi în al nouălea cer.
Bine. După procesiune,
mirele și mireasa vor veni la mine.
Cavalerul și domnișoara de onoare să fie chiar în spatele lor.
Nu uitați să le lăsați puțin spațiu și mirilor.
Le trebuie spațiu de manevră.
Tatăl miresei, domnul Schmidt,
va sta în primul rând. Acolo. Bine?
Domnule Schmidt?
Vrei să te așezi în primul rând?
Dacă îmi dați voie să vă spun ceva...
Am aflat ce e dragostea de la părinții mei.
Doi oameni extraordinari, care au fost căsătoriți 62 de ani.
Ei sunt aici, cu noi.
Îi simt.
Bună, mamă. Salut, tată!
Îmi e dor de voi și vă iubesc.
De fiecare dată când mă uit la Randall și Jeannie...
Randall are mâinile ca ale mele,
iar mâinile lui Jeannie sunt...
Văd că ți-ai revenit, Warren.
Chestia pe care mi-ai dat-o e tare.
Să-mi scrii și mie cum se cheamă.
E bună.
Știu ce o să te trezească.
De cum ajungem acasă, pun apă în cadă.
Faci o baie lungă, înainte de culcare. Vei dormi ca un copil.
Mâine vei fi ca și nou.
Cum te simți?
Incredibil!
Habar nu aveam!
E imposibil de descris.
Nu ți-am spus?
Te superi dacă vin și eu?
E mai bine.
Ce seară!
Am fost mișcată.
În ultimele săptămâni am fost stresată
și am uitat că băiețelul meu se însoară.
Și fetița ta.
Te gândești la asta de când se nasc.
Acum se întâmplă.
E o minune.
De mâine încolo, vom fi o familie.
Insist să te gândești că aici e a doua ta casă.
O să-ți păstrez un loc la masă, de Ziua Recunoștinței și de Crăciun.
De Crăciun, nu oferim cadouri tradiționale.
Le facem singuri. Suntem o familie creatoare.
Poate fi o pictură, o poezie sau un cântec.
Ce vrei tu.
Nu mai e nevoie să-ți spun că vei veni cu noi la Breckenridge.
O să fim doar noi doi, când copiii sunt pe pârtie.
Iată-ne... Eu divorțată, tu, văduv.
O pereche perfectă.
Ce e?
Trebuie să mă culc.
Acum? Stăteam de vorbă...
M-am încălzit.
Mulțumesc, Roberta. Noapte bună.
Să ne rugăm.
Dumnezeule, Tatăl nostru.
Inimile noastre se umplu de bucurie,
pentru căsătoria lui Randall cu Jeannie...
"Dragostea e răbdătoare. Dragostea e bună."
"Dragostea nu e invidioasă, arogantă sau nepoliticoasă."
"Nu insistă cu absolut nimic..."
Te voi iubi în fiecare zi a vieții mele.
Și când spun în fiecare zi, mă gândesc la fiecare zi.
Și când spun zi, mă gândesc la toate cele 24 de ore,
la toate cele 1.440 minute,
la toate cele 86.400 secunde,
un bărbat își va părăsi mama,
o femeie își va părăsi casa.
Vor merge departe...
Randall Mead Hertzel,
o iei pe Jean Boardwine Schmidt de soție?
Da.
Jean Boardwine Schmidt,
îl iei pe Randall Mead Hertzel de soț?
Da.
Da...
Vă declar soț și soție.
Mi-am dat seama că avea un ton ciudat.
Mai știi, Randy? M-ai sunat.
Mi-a spus: "Dennis, am cunoscut o fată aseară."
"Știu că pare ciudat,"
"dar asta e o fată cu care vreau să mă mai întâlnesc."
Mi-a mai spus niște chestii despre care n-am voie să vorbesc.
Dar, tonul vocii lui de acum doi ani, a confirmat cele întâmplate azi.
Sunteți un cuplu minunat.
M-ați ajutat mult, acum câteva luni. Nu vă voi uita niciodată.
Vă iubesc!
Vă iubesc.
Randall și Jeannie pentru totdeauna!
Sus paharul!
Vor să se giugiulească!
Arătați-ne!
Haide, au dat o grămadă de bani!
Sunt și copii aici!
Vreau să-i predau ștafeta... Vreți să plecăm?
Vreau să-i predau ștafeta tatălui miresei,
domnul Warren Schmidt.
N-am prea dormit azi-noapte,
așa că vă rog să mă iertați, dacă nu par logic.
Știți...
E o zi specială.
Am venit să marcăm o răscruce în viața a doi oameni.
O răscruce la care s-au întâlnit
și au luat-o pe un drum nou.
Nu e același drum pe care au mers până acum.
E un alt drum.
Un drum care...
După cum știți, mi-am pierdut de curând soția.
Iar Jeannie și-a pierdut mama.
Eu și Helen am fost căsătoriți 42 de ani.
A murit brusc.
Cu toții ne dorim ca ea să fi fost aici, acum.
Cred că e normal să vă spun cât de fericită a fost,
că Jeannie a găsit un bărbat cu care să-și împartă viața.
Un tovarăș.
Un partener.
Îmi amintesc de ziua când Jeannie ne-a spus
că cineva i-a cerut mâna.
Încă nu-l cunoscusem pe Randall,
așa că am fost, cum era de înțeles, suspicioși.
Apoi, l-a adus la masă, de Crăciun, ca să-l vedem.
Afară era o furtună mare.
Randall m-a ajutat să dau zăpada de pe alee.
A sărit să mă ajute.
Am ajuns la ceea ce voiam să vă spun.
Vreau să vă spun...
Vreau să spun că...
Îți mulțumesc, Randall,
pentru că ai avut grijă de fiica mea, mai ales după pierderea grea...
De când am venit aici, acum câteva zile,
m-am simțit foarte bine cu noua familie a lui Jeannie.
Roberta, îți mulțumesc pentru generozitatea
cu care mi-ai deschis ușa casei tale.
În bucătărie ești...
Larry, elocvența ta minunată.
Saundra, ai o îndemânare remarcabilă.
Lucrul pe care mi l-ai arătat era foarte frumos.
Duncan, n-am apucat să te cunosc foarte bine,
dar mi-am dat seama din scurtele noastre conversații
că ești un tânăr foarte inteligent.
Toată lumea e minunată.
Minunată!
În final,
vreau să vă spun că, în această zi specială,
că sunt foarte...
Mulțumit.
Bravo!
Dragă Ndugu.
Te vei bucura să afli
că nunta lui Jeannie a decurs fără probleme.
Ea și Randall au plecat spre însoritul Orlando...
Pe banii mei, desigur.
Cât despre mine, eu plec spre Omaha.
De data asta merg direct.
M-am oprit doar o dată,
la noua arcadă de peste autostradă, la Carney, Nebraska.
Arcada care ne amintește de curajul și hotărârea pionierilor,
care au trecut prin acest stat, înspre vest.
Trebuie să vezi, ca să poți crede.
M-a pus pe gânduri.
Admirând istoria și gândindu-mă la realizările oamenilor de atunci,
am căpătat o altă perspectivă.
Drumul meu spre Denver e atât de nesemnificativ,
față de drumul făcut de alții,
de curajul lor,
de greutățile îndurate.
Știu că suntem cu toții mici,
și că putem spera cel mult să facem ceva ce contează.
Eu ce am făcut?
Ce e mai bun în lume, mulțumită mie?
Când am fost în Denver,
am încercat să fac ceea ce e bine.
Am încercat s-o conving pe Jeannie că face o greșeală,
dar am eșuat.
Acum, e măritată cu idiotul ăla,
iar eu nu pot face nimic.
Sunt slab.
Sunt un ratat.
N-am ce-i face.
În curând, voi muri.
Poate peste 20 de ani, poate mâine...
Nu contează.
Când voi muri, și când vor muri și toți cei care m-au cunoscut,
va fi ca și cum n-aș fi existat.
Cu ce am ajutat eu pe cineva, în viață?
Pe nimeni.
Absolut nimeni.
Sper că totul e bine.
Cu drag, Warren Schmidt.
"Dragă domnule Warren Schmidt."
"Eu sunt sora Nadine Gautier,"
"de la Ordinul Surorilor Inimii Sacre."
"Lucrez într-un sătuc de lângă Mbeya, în Tanzania."
"Unul din copiii de care am grijă"
"este Ndugu Umbu, băiatul pe care îl sponsorizați."
"Ndugu e un copil inteligent și foarte iubitor."
"E orfan."
"De curând, a avut nevoie de îngrijire medicală,"
"pentru o infecție la ochi. Dar acum se simte bine."
"Îi plac pepenii și îi place să picteze."
"Eu și Ndugu voiam să vă spunem"
"că a primit toate scrisorile dumneavoastră."
"Speră că sunteți fericit și sănătos."
"Se gândește în fiecare zi la dumneavoastră."
"și vă dorește doar fericire."
"Ndugu are doar șase ani, și nu știe să scrie sau să citească."
"Dar v-a desenat ceva."
"Speră că o să vă placă."
"Cu drag, sora Nadine Gautier."
Subtitrare: DVD Retail
Sincronizare și revizuire: muLineZu